Arhimede

Arhimede ș i asediul Siracuzei Arhimede (în greacă: Αρχιμήδης ) este un mare savant grec, principalele lui interese fiind matematica, fizica, astronomia şi ingineria. Fiu al astronomului Fidas, el s-a născut în Siracuza, Sicilia, în anul 287 î. Hr. A murit în anul 212 î.Hr, n timpul celui de-al Doilea Război Punic, când oraşul **Siracuza a fost capturat de romanii conduşi** de Generalul Marcus Claudius Marcellus. // Se spune că Arhimede studia o diagramă matematică atunci când un soldat a venit la el să îl ducă în faţa Generalului, însă acesta a refuzat, spunând că trebuie mai întâi să îşi termine treaba. Soldatul s-a înfuriat şi l-a ucis pe Arhimede, ale cărui ultime cuvinte ar fi fost “Nu-mi deranja cercurile.”, făcând referire la diagrama sa //. Conform dorinţei sale, mormântul îi este împodobit cu o pictură ce reprezintă un cilindru circumscris unei sfere. Acest mormânt a fost descoperit de Cicero, chestor roman, în anul 76 î.Hr. Este considerat de unii chiar cel mai bun matematician din toată perioada antichităţii. De exemplu, el a folosit calculul infinitezimal într-un mod similar folosirii integralelor - deşi acestea nu erau cunoscute pe atunci - pentru a aproxima valoarea lui π, rezultatul fiind un număr cuprins între 3,1408 şi 3.1429. A avut dreptate, valoarea lui π fiind 3,1415. Să vedem acum câteva dintre lucrările sale axate pe matematică şi în ce constau ele. Cea mai cunoscută lucrare a sa este „ Măsurarea cercului” (în greacă: Κύκλου μέτρησις, Kuklou metrēsis), ea conţinând trei teoreme, însă fiind doar începutul unei munci lungi şi anevoioase. Un alt tratat important este “ Cuadratura parabolei” („Tetragonismos paraboles”), scris de Arhimede în secolul III î.Hr. sub forma unei scrisori adresate prietenului său, Dositheus, cuprinzând douăzeci şi patru de teoreme despre parabole. O altă carte interesantă şi chiar îndrăzneaţă este “ Calculul firelor de nisip ” (în greacă: Αρχιμήδης Ψαµµίτης, Archimedes Psammites). Arhimede doreşte //să **calculeze câte fire de nisip încap în Universul cunoscut până atunci.**// Pentru a face asta, Arhimede a fost nevoit să estimeze dimensiunea Universului, bazându-se pe modelele existente în acea perioadă, aceasta nefiind însă singura problemă. El trebuia deasemenea să găsească o metodă de a lucra cu numere extrem de mari. Reuşeşte în cele din urmă să enunţe un număr egal cu 1 urmat de 800 de milioane de zerouri, un număr mult mai mare decât firele de nisip ce ar încăpea în univers, pe care le-a estimat la 1051. O altă lucrare de care Arhimede era foarte mândru este „ Despre sferă şi cilindru ”, motiv pentru care a cerut ca în mormântul lui să fie desenate cele două figuri geometrice. Arhimede demonstrează că raportul dintre aria unei sfere şi cea a cilindrului circumscris este egală cu raportul dintre volumele celor două corpuri (şi anume exact 2/3). Arhimede descoperă principiul hidrostaticii. Poveste adevărată sau nu, important este că Principiul lui Arhimede este de un real folos şi în ziua de azi, având aplicabilitate în numeroase domenii. Contribuţiile lui Arhimede la tehnică Nu numai că Arhimede a fost un foarte bun fizician şi matematician, dar a fost şi un mare inventator. Multe dispozitive au fost inventate de el în scopul apărării oraşului Siracuza, cum ar fi catapultele care puteau fi ajustate în aşa fel încât proiectilele erau aruncate la o distanţă variabilă. Gheara lui Arhimede este o altă armă folosită împotriva navelor romane, în timpul asediului Siracuzei (214-212 î.Hr). Aceasta era formată dintr-un braţ asemănător cu cel al macaralei, de care erau suspendate cârlige cu care puteau fi înfăşcate vasele din apropiere şi zdruncinate puternic, sau chiar scufundate